Mám velkou chuť na čaj.
-Dáte si taky? -Ne, díky.
-Sklenku? -Ne, děkuji.
-Konvici čaje, prosím, Petere. -Hned, pane.
Tohle čtete?
Před válkou jsme učil na na Cambridgi orientální jazyky.
Ani jsem vám ještě nepogratuloval k vašemu útěku. Dobrá práce!
Kdyby si mě nevšimlo vaše letadlo, tak jsem tu nebyl.
Ne, to asi ne.
Chcete se podívat, kde jste byl?
Dobře.
Naše informace jsou neúplné. Vycházíme z vaší zprávy.
Myslíme, že tábor je tady.
Mají vaší lidé představu, co se stalo s plukovníkem Nicholsonem?
Je tvrdohlavý. Chtěli ho zastřelit a on ani nemrkl okem.
Když vás někdo chce zastřelit, nemůžete nic dělat.
Tady je řeka Kwai a tady je vesnice, kde vás našli.
Tady je železnice.
Vy ale tu oblast musíte dobře znát.
Ne, polovinu doby jsem měl v hlavě temno.
Železnice začíná tady v Singapuru. Vede přes Malajsko,
Bangkok a Rangoon. Chtějí pokračovat dál, až do Indie.
-Kde mě našli? -Asi tady.
Japonci chtějí do půlky května otevřít úsek Bangkok-Rangoon.
My jim v tom chceme zabránit.
Pro bombardéry s nákladem je to daleko.
Musíme se tam dostat po zemi a zničit to.
-Jak? -Parašutistický výsadek a pěšky.
Pochod s trhavinami přes tu džungli?
Náš hlavní problém jsou informace z první ruky.
Nikdo z nás tam nebyl.
-Nechci vás odrazovat... -Bude to zajímavé.
Plukovník Green mi dal most přes řeku Kwai. Vezmu tým a zničím ho.
Hodně štěstí.
Určitě si nedáte čaj?
Ne, díky. Nechci být nezdvořilý, ale ve dvě hodiny mám schůzku.
-Pokud budete mít nějaké otázky... -Jistě, promiňte.
Je tu vlastně jenom jedna otázka.
Co byste říkal vrátit se tam zpátky?
Zase zpátky?
Vzhledem k okolnostem je toho trochu moc,
ale vy máte pro naše účely jedinečné znalosti.
Rádi bychom vás měli s sebou.
Kvůli tomu jste mě sem přivedl?
Abyste mi tohle řekl?
Upřímně řečeno, ano.
Právě jsem odtamtud přišel.
Můj útěk byl zázrak. A teď se tam mám vrátit! Směšné!
Je to trapné...
Já vám nepatřím. Patřím k americkému námořnictvu.
Proto už plukovník Green projednal tuto záležitost s vašimi lidmi.
-S mými lidmi? -Vaše velení s tím souhlasilo.
Včera ráno jsme dostali oznámení z Pacifiku,
že souhlasí s vaším dočasným převelením do útvaru 316.
-To nemohou! -Obávám se, že mohou.
Bylo těžké vám to oznámit.
Ale tohle mi nemůžou udělat. To snad ne. Námořnictvo se muselo splést!
Podívejte. Nejsem korvetní kapitán. Nejsem ani důstojník.
Celé je to podfuk. Jsem jen takový nic, druhá třída.
Když se Houston potopil, vyvázl jsem jen já a skutečný kapitán.
Naběhli jsme na japonskou patrolu. Zabili ho.
Říkal jsem si, že je jen otázkou času, kdy...
Tak jste si vyměnil uniformu s tím mrtvým mužem.
Myslel jsem, že s důstojníky bude v táboře lépe nakládáno.
Ale u Saita pracují důstojníci spolu s ostatními muži.
Vždycky se vyskytne nějaké překvapení, že?
Trochu jsem si zvyknul být kapitán
a když jsem dorazil sem do nemocnice,
podíval jsem se na pokoje mužstva a taky na důstojnické pokoje
a řekl jsem si: "Zkusíme to tak ještě chvíli."
Mělo to svoje jisté výhody.
Jednu jsem viděl na pláži.
To je celý příběh.
A z toho plyne, že mě nemůžete chtít. Vy chcete důstojníka,
amerického kapitána Shearse, který neexistuje.
Až se námořnictvo dozví pravdu, řeknou:
" Pošlete nám ho za vydávání se za důstojníka."
-Až se to stane, tak jsem hotovej. -Cože jste?
Hotovej! Teď bych si dal panáka.
Požádám o uvolnění ze zdravotních důvodů.
Řeknu, že jsem si hrál na důstojníka, protože jsem se v džungli pomátl.
A stále se to zhoršuje. Někdy jsem taky admirál Halsey.
To je docela chytrý plán.
Velmi chytrý.
Až námořnictvo zjistí, kdo jsem,
tak ten rozkaz o převodu bude jen kus papíru.
TAJNÉ
Je to vaše fotografie?
-Kde jste to sebral? -Trochu to sice trvalo,
protože vaši lidé vás nemohli identifikovat.
Nakonec nám velení poslalo kopii vašich služebních záznamů.
Fotografii, otisky prstů. Chtěl byste se na to podívat?
Takže vaši skutečnou hodnost známe skoro týden.
Vaše velení je v delikátní situaci.
Na jednu stranu jste hrdina,
že jste dokázal utéci z té džungle.
Ale na druhou stranu vás nemůžou vzít domů
a dát vám námořní kříž, protože jste si hrál na důstojníka.
Proto asi byli rádi, že jsme si vás vypůjčili.
Jasné?
Prekérní situace.
A pokud jde o vaše zařazení,
my na útvaru 316 to bereme spíše neformálně.
Budete mít simulovanou hodnost majora.
Simulovaný major. To sedí.
Dobře...
Dostali jste mě, tak se hlásím dobrovolně.
Dobrá práce!
Plukovníku Greene, pane.
To je major Shears. Dobrovolně se přihlásil, že nám pomůže vyhodit most.
Vážně?
Dobrá práce!
Moc dobrá práce, majore!
Jdete na marodku. Máte v noze infekci.
Plukovník myslí, že podvádím.
Jsem zdravotní důstojník. Zabalte to!
Řekne mi někdo, proč tady chce postavit opravdovej most?
Neboj se o starýho Nicka. On ví, co dělá.
Zdravím, Cliptone. Už bylo na čase, abyste se stavil.
Chlapci odvádějí dobrou práci.
Ano. A jak on se chová?
Od doby, co jsme to převzali, se chová rozumně.
-Co si asi myslí? -Nemám ponětí.
-Díky, Reevesi. -Prosím, pane.
Co myslíte?
Pořádný úkol, že?
Jste si jist, že je dobrý nápad stavět tady most?
-To myslíte vážně? -Ano, pane.
Dobrý nápad? Podívejte.
Vidíte, že mužstvo má vyšší morálku? Že disciplína byla obnovena?
Že jejich stav se zlepšil?
A také, že jsou mnohem spokojenější.
Dostávají lepší stravu a nikdo už je netýrá.
Upřímně, Cliptone, jsou chvíle, kdy vám vůbec nerozumím.
Zkusím to vysvětlit.
Fakt je, že to, co tu děláme, by se mohlo brát,
promiňte, pane, jako kolaborace s nepřítelem.
Dokonce jako vlastizrada.
Jsme váleční zajatci. Nemáme právo odmítnout pracovat.
To chápu, pane. Ale musíme pracovat tak dobře?
Musíme to dělat lépe, než by to dokázali oni?
Kdybyste operoval Saita, snažil byste se, nebo byste ho nechal umřít?
Chcete, aby náš prapor rozložila zahálka?
Chcete, aby se říkalo, že neumíme dobře pracovat?
Je důležité jim ukázat, že nás nezlomí na duchu ani na těle.
Dobře se podívejte, Cliptone.
Jednoho dne válka skončí.
Já doufám, že ti, co budou další roky most používat,
si budou pamatovat, jak se stavěl a kdo ho stavěl.
Ne banda otroků, ale vojáci. Britští vojáci, i když v zajetí.
-Ano, pane. -Jste dobrý doktor,
ale o armádě se máte ještě co učit.
Drž ho! Drž ho!
Použij výkop! Vykopni tam, jasný?
Dobré ráno!
Na co tady civíte?
Dostaň ho výkopem!
Promiňte mi zpoždění, pane.
Přesně čtyři minuty. Potřeboval jste ošetření?
-Pane? -Myslím tu zdravotní sestru.
Opravdu vydařené. Warden měl pravdu.
Posaďte se.
Jste tu proto, abyste pomohl vybrat čtvrtého člena týmu.
-Pošlete sem pana Joyce. -Ano, pane.
Chapman chce Joyce, ale já mám pochybnosti.
Myslím, že není schopen chladného úsudku.
Už jsem vám říkal,
že u takové práce vždy něco zbývá udělat, i když je už hotová.
Je to nejlepší plavec ve škole.
Já znám váš názor. Chci i názor Shearse.
Dobře, pohov.
Tady pánové uvažují, že by vás vzali na malý výlet do džungle.
Ano, pane.
Vy jste dělal účetního v Montrealu?
Ano, pane. Ne úplně účetního.
Neměl jsem přiděleny své účty.
Tak co jste přesně dělal?
No, pane, já jsem kontroloval jeden sloupec čísel za druhým.
Přede mnou to už kontrolovali
a po mně to kontrolovali zase další lidi.
-To musela být nuda. -Pane, byla to nuda.
Jak jste se dostal sem?
V roce 1939 jsem přijel do Londýna a narukoval. Pak jsem se přihlásil sem.
-Dobrovolně přihlásil! -Ano, pane. Normální armáda...
Jen to vyklopte.
Armáda mi připomínala moji práci v civilu.
Nemusíte myslet.
A co tohle?
Uměl byste to naprosto chladnokrevně použít?
Vím, jak se s tím zachází.
To jsem nemyslel. Použil byste to chladnokrevně?
Zabil byste někoho bez váhání?
Na to jsem se ptal sám sebe. A trochu mě to trápilo.
A jak zní odpověď?
Upřímně nevím, pane.
Zkoušel jsem si sebe představit...
Asi nedokážu sám sobě nalhávat, že zabití není zločin.
To je v armádě starý problém.
Myslím, že je to všechno. Děkuji, Joyci.
Vezmete mě do týmu?
Dáme vám vědět.
Chápete, co myslím.
Alespoň říká upřímně svůj názor.
Nikdo z nás nezná odpověď, dokud ta chvíle opravdu nepřijde.
Jaký je váš názor, Shearsi?
No, je to Kanaďan.
A to je v souladu s mezinárodním obsazením téhle výpravy.
Jestli chce jet, může nahradit mě!
Pokud všichni souhlasíte s Joycem, je váš.
Mám hlášení od leteckého průzkumu o té vesnici.
Je tam dost prostoru, aby to umožnilo seskok.
-Máte parašutistický výcvik? -Ne, pane.
Kruci! To je hloupý.
To se mi ještě nestalo!
V tom případě možná...
Má pravdu. Zařídíme pro něho pár cvičných seskoků.
Hned to zařídím.
-Dobře, Chapmane, jděte taky. -Ano, pane.
Zajdeme chvíli na vzduch.
Ano, pane.
Vy asi nevíte, že jste pro nás neocenitelný.
Znáte tu oblast a máte známé v té vesnici.
Je to skoro, jako by byl ten váš útěk naplánován pro vaše potřeby.
Mimochodem, tohle vás bude zajímat. Nová "L" tableta.
-Tableta L? -Letální. Okamžité úmrtí bez bolesti.
Mnohem lepší než ty staré. Pro případ zajetí.
Říkáte mi, že se nesmím nechat chytit živý.
To bych nedoporučoval.
Když se někdo z vás zraní nebo bude zraněn, nechají ho ostatní na místě.
Na prvním místě je úkol.
Chcete můj upřímný názor? Nechtěl jsem to říkat před ostatními.
Chápu, pokračujte.
Chapman bude dobrej. Ten má v žilách led.
Joyce je... Bude v pořádku.
-Ale Warden mi nesedí. -Ne? Proč ne?
Je to profesor z Cambridge.
Hrát si s trhavinami jako malý kluk s rachejtlemi...
Víte, má svoje zkušenosti.
Když jsme ztratili Singapur, zůstal tam a vyhodil několik mostů.
A dalších pár zařízení, než ho Japonci chytili.
-Fascinující příběh. On... -Pane, je to nepříjemné.
V tak krátkém čase podle nich několik cvičných seskoků nemá cenu.
Pokud seskočíte jednou, pravděpodobnost zranění je 50%%%.
Dva skoky jsou 80%%%. Tři skoky už znamenají jistotu.
Shodli se na tom, že bude nejlepší, když major Shears
rovnou skočí a bude doufat ve štěstí.
S padákem nebo bez?
To je dobré!
S padákem nebo bez!
Je ve stromech!
Yai říká, že vaší cestou se ke Kwai nedostaneme.
Je tam příliš mnoho japonských hlídek. Obejdeme to severně džunglí.
-Kdo nás povede? -Yai.
Nenávidí Japonce. Odvedli mu všechny muže.
Takže nosiče nám budou dělat ženy.
-Ženy nosičky! -Jsou schopné.
Říká, že je nebezpečné tady trávit noc.
Tři míle odsud je nepřátelská hlídka. Přespíme v džungli.
-A co Chapman? -Yai ho pohřbí i s padákem.
Něco je špatně?
Jen přemýšlím. Vy ovládáte Yaiův jazyk. Já ne.
Povede vás k řece cestou, kterou neznám.
Řekne mi někdo důvod, proč jsem tady nezbytný?
Vím, jak vám je, ale vždycky se vyskytne nějaké překvapení, že?
Řekněte to Chapmanovi.
Jdeme na to!
Jsi hezká.
Hezká.
Buď šťastný ve své práci!
Ano, pane.
Pijavice.
Říká, abyste se nehýbal. Sundá vám pijavice ze zad.
Co holka jako ty dělá v takovýmhle místě?
Naučím vás to říci thajsky.
Ne, to není dobrý. Řeči to vždycky pokazí.
Co je v nepořádku?
Je to strašně rušené. Nemůžu chytit dobrý signál.
Já vám to řeknu. Je to mokrý a plesnivý! Jako všechno tady v džungli.
Klidně to můžete vyhodit!
Tady je stanice Rádio Tokio.
Váš nejlepší přítel mezi nepřáteli vám připomíná, že se máte držet zpět
a dobrovolně se do ničeho nehrnout.
Pokud zůstaneme, bude nám tu po krk.
-Už jsem to dekódoval, pane. -Přečtěte to!
Ano, pane. "Jedna, původní hlášená stavba mostu opuštěna.
Nová stavba po proudu od první stavby.
Dva, nepřítel plánuje zahájit provoz trati zvláštního vlaku
z Bangkoku do Rangoonu s vojáky i prominenty.
Odhad průjezdu cílem je dopoledne třináctého.
Tři, synchronizujte destrukci s průjezdem toho vlaku.
Čtyři, dobrý lov. Hodně štěstí." To je vše.
Vlak a most!
Dostaneme se tam včas, pane?
Yai říká, že půjdeme dva až tři dny.
Když zrychlíme, můžeme tam dorazit dvanáctého navečer.
To za ten vlak stojí.
To určitě. Dobrý lov. Dobrá práce.
Skvělá práce. Dobrá práce.
Kdybyste nespravil to rádio, tak bychom o tom vlaku nevěděli.
Vždycky existuje nějaké překvapení, že?
-Půl pinty, pane. -Chinin.
Dobře, doděláme to potom.
-Cliptone, čelíme krizi. -Ano, pane?
Mluvil jsem s Reevesem a Hughesem. Most nestihneme dokončit včas.
Nemáme dost lidí.
Požádal jsem důstojníky o pomoc, ale ani to nám nestačí.
Důstojníci budou pracovat?
Přihlásili se dobrovolně, ale nestačí to.
Proč nepožádáte Saita o další muže?
Tohle je naše. Musíme maximálně využít naše zdroje.
Proto jsem za vámi přišel. Kvůli vašim nemocným.
Na marodce není ani jediný muž, který by sem nepatřil.
Neberte to na sebe, ale vždycky se najde pár ulejváků.
Dobře se dívejte, nic jiného nežádám.
Pojďte, jdeme tam.
Nehýbat, nehýbat.
Co je s Haskinsem?
Úplavice a záchvat malárie. Teplotu má 40 stupňů.
Dobře. Chápu.
A tenhle muž?
Vředy na noze. Snad mu ji zachráním, jestli ho ještě vezmu pod nůž.
Chcete ho poslat do práce?
Nemluvte nesmysly, Cliptone.
Ten muž tamhle?
Má infekci v ruce.
Většina jejich zranění se dobře nehojí.
Myslím, že čerstvý vzduch a lehké zaměstnání by prospělo více.
-Lehké zaměstnání? -Naše zásada není nechávat muže
-na marodce kvůli odřené ruce. -Naše zásada?
Muž nemusí být ve špičkové formě a přitom může být užitečný.
Drobnosti a dodělávky. Pohov, Bakere.
Cítíte se na to, abyste na mostě dělal něco lehčího?
-Podle rozkazu, pane. -Dobře.
Vy? Nic těžkého.
-Zkusím to, pane. -Dobrá práce.
Podívejte. Jsme na vás samozřejmě hrdí.
Ale čelíme krizi. Tak ti, co se na to cítí,
co kdybyste nám pomohli? Něco podržet, přinést, natřít?
Co říkáte?
-Ano, pane. -Dobře. Pojďte za mnou.
Deset minut.
Ujistěte se, že jsou mrtví.
Pojďte, Joyci.
Použijte nůž, nebo se vzájemně postřílíme.
Jděte tudy, Joyci.
Udělal bych to. Byl jsem připraven.
Jste raněný, pane?
Jdeme.
Je to povrchní. Možná naštípnutá kost, ale nic zlomeného.
-Je to moje chyba, pane. -Buďte zticha.
Chodit můžu. Na ničem jiném nesejde.
Jo, ale jak dlouho a jak rychle?
To se nedozvíme, dokud to nezkusíme, že?
Co to děláte?
Nedal jsem rozkaz zastavit.
Potřebujeme to.
Ještě pořád máme před sebou pět hodin rychlého pochodu k cíli.
Možná šest.
Jdeme.
Jestli budete pokračovat, vykrvácíte.
-Necháte mě tady. -Když zastavíte, my taky.
Po setmění neuvidíte konstrukci mostu.
Musíte se tam dostat do západu slunce.
Ale pane, nevíme, zda se budeme vracet touto cestou
a když ano, zda vás tu najdeme.
Na vašem místě bych vás tu nechal bez váhání a vy to víte.
On to neví, ale já ano.
Vy byste tu nechal i svou matku, kdyby to bylo podle řádu.
Jděte dál beze mě. To je rozkaz.
Velení přebírá Shears.
Takový rozkaz neberu.
Z vašeho hrdinství je mi zle.
Nesete ten zápach smrti jako mor.
Trhaviny a L tablety k sobě pasují.
Jde pouze jedna či druhá věc. Zničit most nebo sebe.
Tahle válka je jen hra.
Vy a ten plukovník Nicholson. Jste blázni s odvahou. Na co?
Zemřít jako gentleman, zemřít podle pravidel
a přitom jde jen o jediný, žít jako člověk!
Já vás tady nenechám, Wardene,
protože na tom mostě mi nezáleží a na předpisech taky ne.
Pokud půjdeme dál, tak jen společně.
Starý dobrý Yai.
Dobře.
No tak.
Pojďme blíž.
Ještě litujete, že jsme vás vzali?
-Cítíte se líp? -Jo.
Máte zpátky velení.
Děkuji, majore.
Já to nechápu. Tohle je solidní a dobrá práce.
Ne jako ty mosty, které nepřítel jen stluče.
Podívejte.
Ti chudáci tam dole.
Představte si, být nucen toto stavět ve stavu, v jakém jsou.
Pracuje s nimi britský důstojník, teď klečí.
Japonci jsou tam taky.
Kdyby o nás věděli, zvedlo by jim to morálku.
TENTO MOST BYL NAVRŽEN A POSTAVEN
VOJÁKY BRITSKÉ ARMÁDY
ÚNOR - KVĚTEN 1943 VELÍCÍ PLUKOVNÍK L. NICHOLSON
Nebýt toho vlaku, tak to načasujeme a zmizíme.
Ale když nevíme, kdy zítra přijede,
budeme to muset odpálit ručně.
Nálože připevníme na pilíře
asi metr pod vodou a myslím,
že hlavní drát potáhneme po proudu k odpalovači.
Problém je, kde ho schovat.
Naši stranu řeky evidentně používají Japonci.
Hned by to našli.
Hele. Vidíte tamhlety padlé stromy?
A pod nimi ty šedé kameny na tom břehu?
-Ano, pane, vidím to. -To je naše klíčové místo.
Je na špatné straně řeky,
ale je to jediný dostupný úkryt.
Jakmile ten most vyletí,
tak ten, kdo tam bude, musí plavat zpátky.
Nebude to příjemné plavání.
Pane, byl jsem nejlepší plavec ve třídě.
Takže to asi bude na vás.
Děkuji.
Shearsi, vyhlédněte si místo odkud můžete krýt Joyce.
Yai bude s vámi, abyste mohli zaměstnat Japonce,
kdyby dělali Joycovi problémy.
Podle teorie, že vždycky něco zbývá,
tak tady postavím minomet, abych jim odvedl pozornost.
Možná, že se mi podaří i několik výstřelů na vlak.
Vše jasné?
Nějaké otázky? Dobře, vyrazíte, až bude tma.
Určitě budou na mostě hlídky,
takže věci se budou muset splavit po vodě,
což znamená postavit vor.
Yai.
Yai si vezme tři ženy na stavbu voru.
Jedna zůstane se mnou. Dobře, jdeme na to!
Víte, nebýt toho mého kotníku, tak jsem tam šel místo Joyce.
Myslíte, že to zvládne?
Myslím, že jo. Nebo to mám udělat?
Kdyby to bylo možné, nechám vás tu s minometem.
Je mi to líto.
Až bude po všem, tak vás snad propustí
a půjde to snadno.
Díky.
Nabít.
Krása.
Ano, krása.
Prvotřídní práce.
Netušil jsem, že to dopadne tak dobře.
Ano, krásný výtvor.
Přemýšlel jsem...
Zítra to bude 28 let, co jsem nastoupil do armády.
Dvacet osm let míru a války.
Za tu dobu jsem nebyl doma více než deset měsíců.
Stejně to byl hezký život.
Mám rád Indii.
Neměnil bych.
Ale jsou chvíle...
Najednou si člověk uvědomí, že má blíže ke konci než k začátku.
A přemýšlí...
Ptá se sám sebe,
zda jeho život za něco stál,
co jeho pobyt na tomhle světě vlastně znamenal,
nebo jestli vůbec něco znamenal.
Zvlášť v porovnání s kariérou jiných mužů.
Nevím, zda takové přemýšlení prospívá,
ale musím se přiznat, že takové myšlenky mám,
čas od času.
Ale dnes večer...
Dnes...
A je to tam.
Musím jít.
Mužstvo na večer připravuje nějaký program.
Nádherné.
Pokud bys byla
Jediná dívka na světě
A ty byl jediný chlapec
Na ničem by nezáleželo
Dnes na světě
Dál bychom se milovali
Stejně jako vždycky
Rajská zahrada jen pro dva
Mluvím za všechny,
když řeknu, že tohle byl nejpříjemnější večer.
Většina z vás se zítra přesouvá do nového tábora na novou svatbu.
Je škoda, že nebudete první, kdo uvidí most v provozu.
Rádi uslyšíte, že dokončení
této trasy železnice
nám umožní přepravovat naše nemocné a raněné
do nového tábora vlakem.
Plukovník Saito mi laskavě povolil, abych zůstal
s majorem Cliptonem a nemocnými,
takže se k vám připojíme za několik dní.
Teď, když jste s prací hotovi,
mnozí z vás se asi cítí opomenutí.
To je pochopitelné.
Je to přirozená reakce.
Jednoho dne, za týden, za měsíc, za rok,
v den, kdy nás Boží milost vrátí zpátky domů,
budete velice hrdi na to, co jste zde dokázali
tváří v tvář velkému protivenství.
To, co jste udělali, by mělo být,
a já myslím, že bude,
příkladem našim krajanům, vojákům a civilistům.
Přežili jste se ctí.
To a ještě více.
Zde v té divočině
jste porážku obrátili ve vítězství.
Blahopřeji vám.
Dobrá práce.
Na krále.
Je to na vás.
Máte všechno? Samopal, munici, láhev, čutoru, nůž.
Já budu přímo přes řeku.
Profesor říká, že vždycky zbývá jedna věc udělat.
Nevím, co by to mohlo být.
Kromě toho popřát vám dlouhý a šťastný život.
Děkuji.
Co se stalo?
Hladina řeky klesla.
Je vidět drát.
Nálože!
Nečekejte na vlak.
Odpalte to hned!
Pokud se Saito nemýlí, tak vlak přijede za 5 nebo 10 minut.
Pokud vám to nevadí, tak se budu dívat z kopce.
Proč? Je to lepší z mostu.
Je to těžké vysvětlit, pane. Raději bych u toho nebyl.
Jak chcete. Upřímně řečeno, někdy vám vůbec nerozumím.
Jak jste už říkal, pane, musím se toho o armádě ještě hodně učit.
Dobré ráno.
Řeka přes noc klesla.
Co to dělá?
Plukovníku, tady se děje něco moc divného.
Myslím, že bychom se měli ještě porozhlédnout, než vlak dorazí.
On se zbláznil.
Vede ho přímo tam!
Náš vlastní člověk!
Měl jsem pravdu. Něco se děje.
Musíš to udělat, chlapče! Musíš to udělat hned!
Máte nůž? Právě jsem zjistil, že most je podminován!
Podminován!
Dobře!
Britský důstojník! Máme vyhodit most.
-Vyhodit most! -Ano, pane. Rozkaz britského velení.
-Vyhodit most?! -Ano. Není čas!
Ne, ne! Pomoc!
Zabij ho! Zabij ho!
Nechte mě, pane! Vy nic nechápete!
Zabij ho! Zabij ho!
Zabij ho, Joyci!
Vy!
Co jsem to udělal?
Šílenství!
Musel jsem to udělat!
Musel jsem to udělat. Mohli je dostat živé!
Nebyla jiná možnost!
Šílenství!